76 
tvättades, glödgades och vägde 0.005 gr. För 
blåsrör förhöll den sig dock såsom nickeloxid, 
men gaf, vid reaction på kol med kolsyradc na- 
tron, en ringa Llyrök, med lenuiing af en redu- 
cerad magnetisk metall. 
Denna ringa bl^dialt synes mig hafva här- 
rört från glasuren af den degel af Meisner pors- 
lin, hvari bränningen med kol, till zinkens af- 
skiljaiide, ägt rum. I fall detta mineral hållit 
bly, hade det dels stadnat ol()st såsom svafvel- 
syradt, dels utfällt sig med kopparen af väte- 
svafla. 
Den ammoniakaliska vätska, hvarur nickel- 
oxiden blifvit fälld med kalihydrat, var blekt 
rosenröd, och afsatte, under inkokning, koboltoxid, 
som glödgad vägde 0.003, svarande emot 0.00236 
kobolt-metall, eller 0.0943 p. c. 
Svaflet bestämdes icke särskilt, utan genom 
förlusten. 
Analysen hade således gif\it 
pa 100 d. 
Jern .... 
1.44223 
57.643 
Nickel . . . 
0.07615 
3.044 
Kobolt. . . 
0.00236 
0.094 
Mangan . . 
0.00558 
0.223 
Koppar . . 
0.01118 
0.447 
Olöst .... 
0.01150 
0.460 
1.54900 
61.911 
Svafvel och förlust 
0.953(X) 
38.089 
2.50200. 
100.000. 
Beriiknas hela jernhaltcn tor att hafva varit 
magnelkis, så är den tbrlusl mineralet under^iår. 
