78 
nära. Vid en ännu starkare hetta sublimerades 
chlornickel till kulans öfre delar, bildande tun- 
na, i gult dragande blad. 
Då jao- funnit att cldorzinknatrium kan smäl- 
tas i glödande fluss, utan att betydligt förlora 
af sin cblorzink, ansåg jag det troligt att äfven 
chlornickel hade en lika förmåga att qvarhålla 
cblorzink, vid en hetta hvari den annars skulle 
liafva forfiyglli^at sig, och att det i kulan subli- 
merade kunde vara ett sådant dubbelsalt. 
Jag onigjorde derföre försöket med en bland- 
ning af zinkoxid och nickeloxid till lika atom- 
vigter, soui, för att riktigt förenas, upplöstes i 
salpetersyra, afröktes till torrhet och glödgades. 
Då denna blandning upphettades i en ström af 
torr saltsyregas, fordrades en temligt hög tem- 
peratur, innan gasen inverkade på oxiderna , b vai - 
\id liqvid saltsj^ra, med föga spår af zink, bil- 
dades. När hettan höjdes till lindrig glödguing, 
])egynte färglös cblorzink gå ()fs er och stelna i 
de kallare delarne af apparaten, men innan all 
cblorzink hade ur kulan hunnit utjagar, hade 
redan det sist sublimerade af chlorzinken begynt 
draga i grönt. 
Chlornickeln ^ar helt och hållet förvandlad 
i en massa af glänsande, Idekgula fjäll, som fvll- 
(h' den bakre kulan. Apparaten afskars emellan 
båda. Chlorzinken lösles i > allén och utfälldes 
mider vanliga försigtighetsmålt med kolsvi-adt 
nalron och gaf, med en ganska obetydlig afvik- 
ning, zink()\idlia}U'n igen. 
Chlornii kelu , som, i detta tillstånd, är olös- 
lig båtle i \ alten ix^h i ul-spädd saltsyra, utskölj- 
des, blandades med en lösning af kolsyradt na- 
lron, afdunslades i vattenbad till torrhet och 
torra saltet glödgades, hvarefter nickeioxidep liU 
