103 
Af saltsyra förvandlas det i qvicksilfverchlo- 
rid ocli bildar salmiak i lösiungen, ur livilken 
kaustikt kali fäller mercurius preecipitatus albus. 
Vid denna upplösning bildas alltid tillika litet 
chlorur af redan förut nämdt skäl. 
Upphettar man qväfcfvicksilfver med pul ve- 
riserad t kaliliydrat, fås ammoniak och qvicksilf- 
ver som sublimeras. Sönderdelningen sker då 
alldeles stilla, om blandningen varit väl gjord. 
Om vid beredning af qväfqvicksilfver för- 
summas att leda ammonia kgas i tillräcklig mängd 
öfver oxiden, innan den upphettas, och dessutom 
för starkt upphettas, och försöket för länge fort- 
sättes, fås, såsom anfördt är, till största delen ^ 
qvicksilfveroxidul med sin svarta färg igenkän- 
1ig, mycket reduceradt qvicksilfver, och ganska 
litet qväfqvicksilfver; så att när man behandlar 
denna massa med salpetersyra, fås en olöst kåf- 
formig kanelbrun återstod, som efter tvättning 
och torkning förmodligen består af salpetersyrad 
qvicksilfveroxidul och qväfqvicksilfver i kemisk 
förening. Då denna upphettas i ett glasrör, sön- 
derdelas den med en explosionslik häftighet, ut- 
vecklar salpetersyrlighet samt qvicksilfver-ångor, 
förmodligen äfven qväfgas, och öfver stället der 
pulvret legat, bildas en gul ring af salpetersyrad 
qvicksilfveroxidul, med litet qvicksilfveroxid in- 
blandad, hvilket åstadkonimes genom den af het- 
tan sönderdelade, mekaniskt uppkastade salpeter- 
syrade qvicksilfveroxidulen. 
Behandlar man qvicksilfveroxid med liqvid 
ammoniak, tvättar och torkar det ljust blekgula 
pulvret på liltrum och utsätter det efterhand i 
en ström af torr ammoniakgas vid en temperatur 
af 150° C, blir det ljust kanelbrunt, mister am- 
