Om Dichroiteos kemiska sam- 
mansättning; 
af 
CHRISTIAN SCHUTZ. 
Oaktadt dichroiten varit föremål för kemiska un- 
dersökningar af sådane personer, som v. Bonsdorff, 
Gmelin, Laugier, Stromeijer och Thomson, har 
man dock ej ansett sig kunnat vara tillfullo sä- 
ker om dess kemiska sammansättning, då de mi- 
neralogiska formler man för den uppgifvit dels 
sinsemellan varit ganska skiljaktiga, dels äfven ej 
med någon större noggrannhet uttryckt cle vid 
analyserna bekomna värden. Berzelius, Gerhardt, 
v. KoBELL, Walchner liafva sålunda alla uppgifvit 
formler, hvilka, oaktadt sinsemellan skiljaktiga, 
dock i mera eller mindre grad öfverensstämt med 
den ena eller andra af de gjorda analyserna. Be- 
teckna vi med r de enatomiga, hufvudsakligen 
af talkjord och jernoxidul bestående baserna , äga vi 
ej mindre än fyra derföre angifna formler, neml. 
FeS'+2MS=+8AS (Berzelius), rS+AS^ (Gerhardt), 
3rS'+8AS (v. Kobell), samt rS'+3AS (Walch- 
ner m. fl.). Sättande dock åsido Gerhardts for- 
mel såsom innebärande en osannolikhet, i livad 
de kemiska frändskaperna beträffar, då lerjorden 
skulle vara förenad med mera kiselsyra, än de 
starkare enatomiga baserna, är äfven v. Kobells 
uttryck ej annat, än i så måtto skiljaktigt ifrån 
