U6 
rinidade lober, sliuidom enkla, men oftast för- 
längda i tvenne långa armar, som sträcka sig 
inåt mot närin^skanalen och der slå sio i krok, 
samt ej sällan förgrena sig. Hade jag några af 
yårt djur lefvande, så felade det nästan aldrig, 
att ju dessa inre organer, som för blotta ögat se 
hvita ut, sjeifva löste sig af, och trädde ut ge- 
nom sina öppningar. Dock såg jag aldrig det 
hela på en gång så utkomma, utan merendels en- 
dast den medlersta större delen. Var denna ut- 
kommen, så syntes den aldrig söndersliten, utan 
yisade sig merendels såsom Jig. 10 \isar, valslik, 
i båda ändar anssälld. Denna befanns bestå af 
en ytterst fin hiima, som omslöt ett stort antal 
tätt hopgyttrade kulor. Dessa sammansatte dock 
ej det hela, utan syntes det inre af den valslika 
kroppen vara ihåligt. Så snart denna blifvit fri 
i det omgifvande vattnet, ja mången gång ännu 
medan den var i begrepp att lemna öpj)ningen, 
löste sig h varje kula i elt stort antal sj)ermato- 
zoer (Jig. 11), — ty den var deraf blott såsora 
ett nystan eller en boll — hvilka skyndade att 
lifligt springa omkring i vattnet. Dessa voro af 
den enklaste formen, lika en V i brio 12), och 
längden mätte jag till i\024- mill. Det synes ej 
osannolikt, att här spermatozocrna utvecklat sig i 
dessa cysla'. 
Os ariuni ( fig. 1. /. /,) är nästan så vidsträckt 
som hela skifvan med undantag af dess rand, 
och intager ryggsidan deraf. Emellan alla orga- 
ner ser man äggen, tätt sammanliggande, men 
som det ej lycka t.s mig att finna gränserna för 
de troligen mycket talrika forgreningarne af dess 
hylle, har jag ej teknat dem. Ägglcdaren (fig. 
1. n och fig, 6. c), som ses mycket tydligt allt 
från midten af djuret, ligger ofvanpå närings- 
