127 
växte Sabina strida Fr., som är ny för Gott- 
lands Flora. 
Den 8 anställdes en excursion fräii Fårö prest- 
gård åt nordligaste udden af Färön, ntined östra 
stranden. En lialf mil utmed denna strand sträcka 
sig rader af fljgsandskullar, sparsamt beväxte 
med Salix repens areiiaria och Calaina^rustis 
arenaria eller Sandhafran. — Linné talar derom 
i sin Gottländska Resa sid. 205. — Denna sand- 
grund sträcker sig långt ut i hafvet, och på stran- 
den af vågorna uppvräkta master och en mycken- 
het andra lemningar al' fartyg, vittnade om tal- 
rika skeppsljrott. — A va är yttersta gården öster 
pä Fårön, och således ett tjenligt h viloställe för 
den af en vandring på sanden tröttade botani- 
sten. Linné var der, och säger i sin Resa sid. 203: 
"Afwe Bondegård låg |mihlifrån kyrkan åt Östra 
Stranden, han såg täck och ordentelig ut; Här 
svalkade vi oss i den brännande hettan under 
en stor Ek, som stod på Gården. Eken var en 
af de ansenligaste: ty des Sta mm var 7 alnar 
omkring, des Höjd var 37 alnar, och des Gre- 
nars sträckning eller diametern genom Kronan war 
44 alnar." Eken är nu 1\ alnar och har således 
på lOO år (Linné såg den 1741) i omkrets till- 
växt med I aln. — Återvägen till prestgården 
gick utmed öns vestra kust, der vid gårdarna 
Austers och Lassar flygsand ånyo mötte. Märk- 
värdigt är ett flygsandsberg (det s. k. OUe-Hau), 
som, enligt berättelser, utvidgar sig årligen un- 
gefär 1 aln mot söder, (emedan nordliga vindar 
alltjemt uppdrifva n}^ sand ur hafvet), och på 
detta sätt hotar den kringliggande nejden med 
långsam Ödeläggelse. Dess högsta punkt höjer 
sig öfver de resliga tallarnas spetsar, och de 
förtorkade trädtoppar, som uppsticka ur sanden. 
