131 
Den 6 Aug. begaf jag mig ut till Hoburgeii, 
den yttersta punkten i söcler på Gottlancl. Den 
är ett ensamt berg som med lodräta sidor höjer 
sig 114 fot öfver liafvet, hvars vågor brusa och 
storma mot dess fot. Åt 3 sidor ser man ut öf- 
ver den vidsträckta Östersjön, och kan beqvämli- 
gen räkna de många seglare som, ehuru visligen 
på afstånd, ila der förbi. Åt vester synas längst 
fjerran de höga Ca risöar na. — Nedanför berget 
växte AnthriscLis viilgaris Pers. och Malva sjl- 
vestris. Den bekanta Hobergsgubbens grotta är 
belägen i ett mindre berg litet norr om den 
egentliga Hoburgen. Grottan är stor som ett rum 
och en lång mörk klj^fta går derifrån in i ber- 
get. På återvägen från Hoburgen samlades Jldo- 
?iis vernalis i frukt vid Tore gård, der den växte 
ymnig på kalkhällarna. 
Den 9 Aug. Habblingbo Socken. Antirrhi- 
num Orontium på kornåkrar vid Burga. En Ul- 
mus med korklik bark på de yngre grenarne 
växte ymnig i Böjängen, men kunde ej bestäm- 
mas, såsom varande utan all fröredning. 
Den 12. Långstite-stranden i Sproge Socken 
på vestra kusten af ön. Här togos: Bupleurum 
tenuissunuin j Halymus pedimculatus ^ Plantago 
Coronopus ^ CheiiopocUum maritimiim ^ Qljceria 
distans Wahl. * pidvinata Fr.j en tumshög form 
af Solanum mgruni på sanden, l^rifolium fragi- 
feriuTij Salicornia lierbaceaj Ruppia maritima ^ 
Zannichellia pedicellata Fr., Chara valgaris pul- 
chellaj, jlexilis Stenhammariana och crinita, Ulva 
intestinalis j Fiircellaria fastigiata och Ceramium 
rubrum. 
Den 14 fann jag Centunculus (ny för Gott- 
lands-Floran) vid Tjengdarfve och Lindarfve 
