155 
en helfluLen knia, utan blott ett på j^tan slaggigt 
glas. Löses af borax; men leranar, då det sättes 
till fosforsalt, olöst ett skelett af kiselsyra. Smäl- 
ter med soda till ett ogenomskinligt glas. Vid 
jemförelseförsök for blåsrör med Soapstone ifrån 
Cornwall, förhåller sig detta sednare mineral nå- 
got lättsmältare såväl för sig, som med soda. 
Den kemiska undersökningen af mineralet 
verkställdes på sådant sätt, att det finrifna ocli 
slammade pulvret torkades öfver svafvelsyra i 
en exsiccator (ej i lufttomt rum) vid luftens van- 
liga temperatur i flera dygn, ända tilldess att 
det ej mera förlorade i vigt. Derefter glödgades 
pulvret, hvarvid vigtsförlusten tillkännagaf vat- 
tenhalt tillika med den ringa halten af bitumen. 
Det så glödgade pulvret, som numera svårt an- 
gripes af syra, brändes med kolsyradt kali-natron, 
hvarefter kiselsyran, efter upplösning i svag syra, 
utgelatinerades genom afdunstning till torrhet. 
Den efter befuktning med saltsyra behandlade 
massan, upplöstes i vatten, och kiselsyran, som 
der vid blef olöst, affiltrerades samt undeisöktes 
på renhet genom återupplösning i värme uti 
kolsyradt natron, hvarefter det dervid olösta ånyo 
brändes med kolsyradt alkali samt behandlades 
för sig på lika sätt, som det glödgade mineral- 
pulvret. Till den lösning, som gått igenom filtrum 
efter kiselsyrans affiltrerande, blandades ett stort öf- 
verskott af salmiak, hvarefter kolsyrad ammoniak 
tillsattes. Den fällning af lerjord och jernoxid, 
som nu afskiljdes, uttvättades nära fullkomligt, lö- 
stes ånyo i saltsyra, blandades med salmiak och 
(älldes på nytt med kolsyrad ammoniak, h varefter 
lerjorden och jernoxiden uttvättades fullkomligt 
med ett vatten, hvartill något kolsyrad ammoniak 
blifvit tillsatt. Den af kolsyrade ammoniakeii 
