159 
7:2:13:5, hvilka vä] ej låta samrnanpara sig i 
sannolika förhållanden, såvida man ej tar antaga 
att mineralet utgöres af en förening utaf tvenne 
vattenhaltiga silikater, enligt h vilket antagande 
mineralet vore 
(2 3 MS+ Aq) + 4 + Aq\ 
R osit. 
Vid Åkers kalkbrott uti Södermanland, h var- 
est de stora Spinellerna förekomma, aiimäikte 
jag, för några år sedan, att vissa röda körtlar 
stundom förefunnos sittande uti kalken, samt fann, 
vid närmare undersökning, att dessa utgjorde ett 
mineral af en nj art, livars beskiifning och sam- 
mansättnins: jas; härmedelst får framläasia. 
Mineralet förekommer sparsamt insprängdt 
uti den spatiga kalken, och har, åtminstone af 
mig, ej bli f v it påträfFadt uti den täta och korniga. 
Körtlarne äro merendels ej större än hampfrön, 
dock har man funnit några få exemplar, hvaruti 
större stycken förekommit. Till färgen är mine- 
ralet röd t, men varierar der vid ifrån svagt rosen- 
rödt til] brunrödt, dock är den rosen röda färgen 
den allmännaste. Det föiekommer icke kristalli- 
seradt, utan fås, vid upplösning af dess matrix 
i svag saltsyra, uti knottriga , oregelbundna korn, 
utan spår till kristallisa tion. Mineralet dekom- 
poneras trögt igenom långvarig inverkan af ko- 
kande saltsyra, med lemning af en pulverulent 
kiselsyra. I brottet är mineralet splittrigt, och 
då större korn sönderslås kan man vai seblifva en 
igenomgång, h vilken då är speglande. Det är 
halftoenomskinlio:t. Eo-entlisfa vioten =2.72. Hård- 
heten ligger emellan kalkspatens och gipsens, nära 
lika med den storblad iea slimmerns. 
