162 
Den ifrån kiselsyran afliitrojade vätskan fäll- 
des med kaustik ammoniak. Fällningen tvätta- 
des, upplöstes ånyo för sig ocli fälldes med sam- 
ma fällningsmedel ånj^o, h varefter den torkades 
och vägdes. Den upplöstes sedan, och den der vid 
olösta kiselsjran affiltrerades, h varefter kaustikt 
kali tillsattes i öfverskott till lerjordens åter- 
npplösning. Det af kaustikt kali olösta löstes i 
saltsyra, och jernoxideu utfälldes med bernstens- 
S3n'adt natron, h varefter manganoxidul afskiljdes 
med vätesvafladt svafvelammonium och talkjord. 
med fosforsyradt natron. 
Lösningarne efter fällningarne med kaustik 
ammoniak fälldes med oxalsyrad ammoniak, och 
sohitionen efter oxalsyrade kalkens afiiltrering fäll- 
des med fosforsyradt nation. 
Alkalihalten bestämdes på ett eget prof , me- 
delst behandling med fluorvälesyra, (luorens utdrif- 
vande med svafvelsyra, de svafvelsyrade salter-j 
nas upplösning i vatten, fällning med ättiksyrad 
baryt och kaustik ammoniak, lösningens afdunst- 
ning till torrhet och de ättiksyrade sakernas de- 
struktion i glödgning samt aterupplösning af det 
lösliga i vatien. Det kolsyrade alkalit förvandla- 
des med saltsyra till chloiid och vägdes efter 
glödgning, li varpa kalihalten bestämdes med 
platinasalt, fiillningen vägdes och kalihalten 
beräknades, hvareftei", genom jemförelse med 
vigten af alkalichlorideii , nian erfor om natron 
varit närvarande. 
Till alkaliernas bestämmamie begagnades om- 
kring 4 grammer, och till de andra beståndsde- 
larne.*? utrönande omkring 1| gramm. 
Enligt detta förfLirande erhölls följande pro*- 
cent i .*;k a sa m ma nsä 1 1 ni ng : 
