170 
der. Hänger starkt vid tungan och luktar ler- 
likt. Skares lätt af knifven och får vid gnidnin^' 
matt glans. Eg. v. tagen på ett någorlunda rent 
stycke, som i 48 timmar varit nedsänkt i vatten, 
befanns 2.42. Brottet skålio;t. 
För blåsröret osmältligt; bränner sig i luften 
b vitt med dragning åt röd t. ITppbettadt i kolf, 
blir det mörkt till färgen ocb afger vatten. Med 
koboltsolution fås en smutsigt rödblå reaktion. 
Sönderdelas af cblorväLesyra med lemning af 
slemmig kiselsyra. 
Analysen anställdes på vanligt sätt; så alt, 
sedan kiselsyran blifvit afskiljd, den genoingång- 
na lösningen fälldes med ammoniak, ocb den 
der vid erhållna fällningen löstes i chlor vätesyra 
ocb utfälldes åter med kolsyrad ammoniak. Den 
sålunda erbållna fällningen delades, under iakt- 
tagande af vanliga föi sigtigbetsmått, uti lerjord 
och jernoxid , ur bvilka små portioner kiselsvra 
seda^i afskiljdes. Den efter jernoxidens utfall ning 
återstående vätskan blandades med de andra båda 
lösningarne, bvilka tillsammans afdunstades till 
den kolsyrade ammoniakens utdrifvande, livar vid 
det som föll lades till lerjorden ocb jernoxiden; 
den klara lösningen pröfvades nu på kalk ocb 
mangan, b varefter tal k jorden utfälldes ur den 
starkt ammoniakaliska vätskan genom fosforsyradt 
natron. Ur talksaltets tvättvalten utfälldes åler 
det deri upplösta ocb dess vigt lades till det 
öfriga. Vattenbalten är bestämd genom det vid 
vanlig temperatur (+1(S--18^C) öfver svafvelsyra 
torkade mineralets glödgning. 
Af de bada bär nodanföre anförda analyserna 
är den första anställd medelst mineralets sönder- 
delniiig genom cklor vä tesyra, den sednare genom 
bränning med kolsyradt nation. 
