177- 
Med ingen annan Svensk ar I kan denna för- 
vexlas. Mus agrarius Pall. en i Tyskland och 
Danmark ej sällsynt art, soin troligen äfven förr 
eller sednare finnes lios oss, åtminstone i Skåne, 
liknar väl denna till färg och till det svarta ban- 
det längs ryggen, men är föga minåve \xn M, mus- 
culus och har svansen kortare än kroppen. Gan- 
ska nära denna art står deremot, såvida den 
verkligen är skild. Mus vagus Pall., h vilken äf- 
ven delar dess lyiuie och lefnadssätl, men skall 
vara något större, of van blekt askgrå och vatt- 
rad af inblandade svarta hår, samt ha betydligt 
kortare svans, som föga öfverstiger kroppens 
längd. — Från sina samslägtijigar af vika dessa 
tvenne arter genom sin vintersömn, och, i ana- 
tomiskt hänseende, genom närvaron af gall- 
blåsa, äfvensom genom den lätthet h varmed 
de klättra, öfverensstämmande med arterna af 
Mjoxus , bland h vilka derföre Pallas i början, 
besynnerligt nog, ställde dera, då de genom alla 
öfriga karakterer (äfven anatomiskt, genom när- 
varon af blindtarm, h vilken slägtet Mjojcus sak- 
nar) obestridligen tillhöra slägtet Mas. Ej min- 
dre utmärka de sig genom sin långa svans, re- 
lativt längre än hos någon annan råtta rt (så liten 
Mus hetulinus är, har den dock längre svans än 
musculus och sjlvaticus), och genom sin liten- 
het, då de jemte Mus minutus Pall. äro de min- 
sta kända gnagare, näst några Sorices och Ves- 
pertiliones j de minsta bland alla däggdjur. 
Så länge det ännu ej kan anses för afgjordt, 
huruvida Mus betulinus och vagus endast äro 
artförändringar eller skilda arter, bör namnet 
Mus subtilis ej begagnas för någondera af dem, 
utan den i Sverige funna formen måste åtmin- 
stone tillsvidare behålla namnet 
K, v. Acad. Handl. 7840. 12 
