223 
spända valvleriia, kanterna till sidorna om midten 
lägga sig intill de motsvarande ställena af båda 
de andra valvlerna, alldeles som bladen i en bok, 
och så att de egentliga kanterne blifva vända 
ifrån hjertat utåt pulsaderstammen. Inom den 
cirkel, som utgör aortoe lumen, bilda de sålunda 
intdl hvarandra hopträngde och i en punkt hvar- 
andra råkande valvlerne, eller påsarne, trenne 
linier, eller på kant stående planer, hvilka råkas 
i en punkt och utgå till trenne ställen af den 
inre cirkeln, (som är inskrifven i aortas lumen); 
dessa trenne ställen äro desamma som de, i hvilka 
de trenne valvlerne, med sinus Valsal v^e, eller 
påsarne sjelfve råkas i sistnämde cirkels periferi. 
Häraf uppkomma sålunda af de sex spända, mot 
hvarandra stående valvelkanterne tre små planer, 
med en rak sida uppåt, h vilken är ungefärligen 
lika lång, som radien af den inre cirkeln. Det 
broskartade ställe i h vilket de tre valvlerne, eller 
påsarne i deras utspända tillstånd råkas, är nog- 
samt kändt under namn af Nodidus Aråntu, och 
de två bågformiga linierne till sidorne af denna, 
som vid hoppassningen uppkomma, äro äfven be- 
skrifne af Arantius, Morgani m. £1. och de mot 
hvarandra passande hälfterne af valvlernes fria 
ränder af Haller med flera benärada lunulce 
valvularum semilunarium. De inåt val vein vän- 
da bågformiga gränsorne af dessa lunultC äro, som 
bekant, hos menniskan ofta ganska utmärkte, så- 
som det äfven synes på Morgagnis figur i Ad ver- 
saria Tab. IV fig. 3. Man finner i dem ej säl- 
lan brosk, som utgå från Noduli Aranth; någon 
gång finnes äfven en upphöjning utefter desamma 
på valvlernes konvexa sida. Dessa broskbildnin- 
gar och kanter i lunulce torde dock icke vara 
rätt norniala, då de ofta helt och hållet saknas. 
