229 
sliuigformigt band alldeles likt det hos liuiidea 
blef härvid synligt. 
Fotens korsband, af Weitbrecht li^amentum 
commuue cruciatuni tar si kalladt, blir af denne 
författare väl betrak ta dt som ett band, men der- 
jemte såsom sjelf bestående af tvenne. Han sä- 
ger nemligen (i Syndesmologia &c. Petrop. 1742 
p. 292) vid beskrifningen af ifrågavarande: "ununi 
in latere externo alterum in latere interno." Clo- 
QUET (Traite d'Anatomie Ed. lY Paris 1838 T. I 
p. 60.3) kallar korsbandet ligaments annulai- 
res du pied, nemligen det ena ligament annu- 
laire interne, som slutar i ligamentum deltoi- 
deum, det andra, som slutar på yttre sidan af 
tarsus, kallar han ligament annulaire anterieure. 
Af dessa tvenne band, som utgöra korsbandet hos 
menniskan, är det yttre, eller det som kommer 
från tibia och slutar på yttre sidan af foten, bå- 
de afgjordt det starkaste och mest constanta. Det 
andra är ofta så svagt utbildadt, att det knap- 
past kan skiljas från den gemensamma senbin- 
dan. Båda dessa band korsa sig öfver senan af 
den långa sträckmuskeln för tårna. Vid undra 
sidan af korsningsstället är bottnen af det slung- 
formiga bandet fastvuxen, och starka trådar af 
det yttre korsbandet förena sig med yttre armen 
af samma slungband. 
Den yttre delen af korsbandet, som sålunda 
hos menniskan spelar en det inre öfvervägande 
rol, betäcker här helt och hållet det slungfor- 
miga bandet. Hos hunden saknas det yttre kors- 
bandet, h vårföre ock det slungformiga bandet lig- 
ger alldeles isoleradt och blottadt. Det stora nedåt 
gående bandet hos hunden är deremot tydligen 
analogt med det inre korsbandet hos menniskan. 
