331 
här ifrågavarande bandets belägenhet. Från den 
inre armen öfvergå några trådar af bandet i 
den af ålder så kallade apparat us ligamentosus 
tarsi; andra förena sig med trådar, kommande 
från den närbelägna yttre processen af astragalus. 
En annan del af samma arm fäster sig på den 
bakre ytan af nyssnämda inskärning af astra-- 
galus, och en annan del går in i den märkvär- 
diga rännan (sulcus sustentaculi) på undra sidan 
af astragalus och fäster sig der dels på astragalus, 
dels på den till nämda ränna gränsande ytan af 
calcaneum; den största delen af trådarne, tillhö- 
rande inre armen, fäster sig dock på den undra 
sidan af det så kallade sustentaculum astragali i 
närheten af calcaneum. Den andra, eller yttre 
armen af bandet går rakt nedåt och något bakåt 
till öfra ytan af caJcanei främre utskott och fäster 
sig tvert öfver denna yta. Denna yttre arm är 
den starkaste; den förstärkes dessutom af några 
trådar från ligamentum cruciatum på den yttre 
sidan och bildar till en betydlig del det bak- 
re fästet för M. extensor digitorum communis 
brevis. På en del lik gingo de nyssnämde, den- 
na arm följande, trådarne af ligamentum cru- 
ciatum ända ner ttll yttre sidan af metatarsus. 
Pen inre armen låg, då ligamentum fundiforme 
ej var spändt, hvilande mot främre utskottet af 
astragalus; främre sidan af bandet ligger emot 
apparatus ligamentosus. Bakre ytan är med en 
lös cellväf fästad vid den i sinus tarsi utskjutan- 
de, på egna ligamenter för öfrigt blottade syno- 
vial säck, som tillhör den yttre, öfre ledgången 
emellan astragalus och calcaneum. 
Om jag icke först vid dissectionen af hun- 
den, der de här beskrifna ligamenterne äro från 
hvarandra så vidt åtskiljda, blifvit uppmärksam 
