251 
manade af Klint beftilet att förnya det, innan 
ännu den Gronstadtska afdelningen af ryska flot- 
tan kunde hinna til] undsättning. Hans plan 
vann mycket bifall, men blef icke följd. Vid 
ÖfVerbefälhafvarens sida befann sig nu Engelske 
Amiralen Sir SmNEY Smith, hvilken inverkade på 
besluten och, förmodligen, efter en åt honom af 
dess regering gifven instruktion, för h vilken det 
Svenska intresset icke var hufvud föremålet. 
De olyckliga följder af Klint förutsagt in- 
träffade i högre mått än man kunnat ana, ty 
Svenska flottan inlopp i Wiborgska viken och blef 
der genast innestängd, omgifven på landssidan 
af en fiendtlig kust och på sjösidan af den före- 
nade fiendtliga flottan. Nu blefvo goda råd dyra. 
Förtviflade planer till räddning uppgjordes och 
öfvergåfvos. Efter många strider och brydsamma 
öfverläggningar blef slutligen den plan, som af 
Klint uppgjordt och försvarat, antagen och ut- 
förd med framgång, under en för flottan ärofull 
strid, h vårföre han, vid återkomsten till Svea- 
borg blef utnämd till Kapten, ehuru ännu ej mer 
än 19 år gammal. 
Med dessa dater, tillräckliga att bereda högt 
anseende åt en mogen man, så godt som slutade 
han, ännu yngling, sin egentliga krigiska bana. 
Återstoden af hans lefnad skulle offras åt fred- 
ligare, men icke mindre ärofulla bemödanden för 
det vapen, åt h vilket han egnat sin verksamhet, 
nemligen undervisning åt unga ämnen för flot- 
tan, och anskaffande af noggranna sjökort för en 
säker segling. 
Redan kort efter reträtten från Wiborgska 
viken, i hvars lyckliga utgång hans rådslag haft 
så stor del, författade han i Sveaborg en karta 
öfver flottornes ställning, som så vann Stor-Ami- 
