255 
med betydligt minskad kraft, att arbeta på sitt 
kartverk. I hänseende till det förestående sjökri- 
get ingaf han upplysningar om de kuster, der 
flottan ansågs möjligen kunna komma att använ- 
das, och uppgjorde förslag till ett Signa Ibref, som 
medförde enkelhet i signaleringssättet och bespa- 
ring i signalflaggor samt i deras uppsättning, h vil- 
ket också blef antaget. 
Efter en småningom, om ej fullt återvun- 
nen, dock betydligt förbättrad helsa, kunde han 
1812 emottaga det befäl, som honom då uppdrogs 
öfver chefskeppet i en flotta af 4 ske])p och 2 
fregatter, som skulle agera på kusterna af Pom- 
mern och Riigen, h vilka då voro af Franska armen 
anfallna. Vid anträdet af detta befäl, blef af 
Kt.int utnämd till Öfverste. Flottan hade föga 
tillfälle att utöfva någon krigisk verksamhet, och 
återvände på hösten till Carlskrona. 
På den afdelning af flottan, som 1814 på 
redden af Strömstad biträdde operationerna till 
lands, utförde i afsigt att bringa fördragen i Kie- 
ler-freden till verkställighet, var af Klint Gene- 
ral-Amiralen PuKES flagg-kapten, och bidrog huf- 
vudsakligt till intagandet af Fredrikstads fästning, 
samt blef, efter fulländadt värf, utnämd till Contre- 
Amiral. 
Efter återkomsten uppehöll han sig hufvud- 
sakligast på en honom tillhörig mindre landtgård, 
belägen å Adelsön, till dess han 1837, kallad 
att vara Ordförande i Sjöförsäkrings Öf ver-rätten , 
tog sin sista bostad i hufvudstaden. 
Då 1818 hans 20-åriga kontrakt om Sjö- 
karteverket var tilländakipet, och han i anled- 
ning deraf hemstälde att få återlemna det, er- 
bjudande till inlösen de tillökningar han enskildt 
bekostat, förklarade Konungen sin Önskan att han 
