3 
utrikes orter, der magnetiska observationer stän- 
digt fortsättas, har jag, ej blott i Paris, utan äf- 
ven under min återresa, i början af detta år, ge- 
nom Belgien och Tyskland, gjort uti Briissel, 
Göttingen och Berlin försök med den af Gam- 
BEY förfärdigade och för Upsala Universitets 
räkning inköpta Intensitets-boussole, hvartill hÖra 
de tvenne, uti det följande med N:o i och N:o 
2 betecknade nålar. Resultaterne af denna un- 
dersökning utgöra hufvudsakliga föremålet för 
denna uppsats. 
Innan jag likväl anför sjelfva observatio- 
nerna, torde några ord böra förutskickas, för att 
erinra om alla de omständigheter, hvarå afseen- 
de vid en sådan undersökning måste fästas. För 
att, vid nålens oscillation, blifva oberoende af 
tyngdskraften, måste man låta den svänga uti 
ett horizontelt plan, hvarigenom man dessutom 
erhåller den vigtiga fördelen, att nålen kan upp- 
hängas på en ytterst fin tråd, ocii således ingen 
friktion vid rörelsen komma i fråga. Då den 
kraft, som härvid verkar på nålen, endast är 
jordmagnetismens horizontella sidokraft, skulle 
genom, blott dylika försöks anställande å tvenne 
orter, endast förhållandet mellan de horizontella 
delarne af intensiteten å dessa kunna finnas. Man 
måste derföre äfven på samma gång bestämma 
den vinkel, som magnetiska kraftens riktning gör 
med horizonten, eller inklination, för att kunna 
sedermera beräkna förhållandet mellan totala in- 
tensiteterne. Äro ne m ligen på tvenne orter jord- 
intensiteterna A\ A" och inklinationerna i\ i" , den 
nyttjade nålens egen intensitet =^z, och de för 
ett och samma antal oscillationer observerade ti- 
derne t'yt", samt B en af nålens momentum 
