56 
För att tillse i hvad raon en okad eller 
minskad zenith-distans , vid passagen genom me- 
ridian, kan gifva ett mer eller mindre tillförlit- 
ligt resultat för den härvid erhållna latituds- 
bestämningen, må vi fortfara med att antaga 
mirens azimuth =1^5 och PZ =3 0^3 g' 26", men 
PiV=3i°39'26"; så blifver 
ZP7z= 1 5°58'58"23, och deraf 
d.PZ=z^d. ZPn . tangPi^. cos PZ\ sin ZPn 
= —o. i2663jid.ZPnf 
hvaraf ändtligen följer, att i5 sekunders fel i 
horar-vinkeln ZPn allenast föranleder ett fel af 
i"8845 i latituden. Detta tyckes visserligen i 
första påseendet tillkännagifva , att en ökad ze- 
nith-distans minskar tillförlitligheten af det så- 
lunda erhållna resultatet; emellertid bÖr härvid 
icke oanraärkt lemnas, att hastigheten af stjer- 
nans passag förbi tubens vertikal-hår i och med 
detsamma ökas, så att man i sjelfva verket, med 
en mera aggranderande tub, alltid med mera 
skarphet kan bestämma ögonblicket deraf, och 
detta temligen nära, i samma förhållande som 
förena mde hastighet är större, så länge nem li- 
gen denna icke öfverskrider förmågan, att lika | 
skarpt estimera tiden, som förmågan att se det 
tillåter; och skulle jag derföre förmoda, att '. 
man vid Stockholms laliliul, med en starkt ag- j 
granderande tub, temhgen nära med en och ' 
samma fördel kunde begagna alla stjernor, som '} 
i sin öfre passag genom meridianen hålla sig > 
inom en grads sydlig dislans ifrån zenith, då | 
deremot man, med tuber af svagare (t. ex. i5 | 
eller 20 gångers) förstoring af linear-dimensio- I 
ner, med all den fördel dessas styrka tjxkes | 
