66 
Det var således icke möjligt, att under vat- 
tenytan, så noga iakttaga jordhvarfvens beskaffen- 
het, som det lät sig göra öfver densamma; lik- 
väl kunde man med säkerhet utröna, att den rå- 
dande jordarten var, hela kanalen igenom, klap- 
purblandad sand med större och mindre jord- 
stenar, hvilka till det mesta bestodo af granit, 
men ock till en betydande del af en rödaktig, 
hård sandsten, hvaraf längre uppåt Mälaren, dels 
på fasta landet i Enhörna socken, och dels på 
en ö i södra Björkfjärden, Slandön kallad, samt 
i synnerhet på en liten holme nära derintill, 
Underåsholmen kallad, är ett stort lager uti ge- 
schiebe af ända till 200 kubikfots storlek, men 
som, för dess hårdhet skull, härtills blifvit af 
stenhuggare ratad. Uti fast klyft finnes han, mig 
veterligen, icke, hvarken i Enhörna socken eller 
på Slandön, utan förefaller antingen lös liggande 
på granitberg, eller i damjorden inbäddad. 
Oaktadt, såsom sagdt är, den rådande jordar- 
ten hela kanalsträckningen utåt, såväl som i hela 
nejden omkring Södertelje, är klappnrblandad 
sand, föreföUo likväl uti denna lösa sandmassa 
några smärre lager och äfven några större kört- 
lar af andra jordarter, hvilka hvar för sig för- 
tjena att i geologiskt afseende nämnas. 
Såväl i den öfra kanalen, meJlan Mälaren 
och Maren, som i den nedra, mellan Maren och 
Saltsjön, föreföUo vid olika höjd öfvcr hafsytan, 
ett i den öfra, och tvenne i den nedra kanalen, 
horisontella, 2 a 2^ fots tjocka hvarf af en vio- 
lett snäckmylla , uppfylld med små, hvita snäckor, 
af det slägte som fått namn af Cardium edule. 
I den öfra kanalan var dess höjd öfver hafsytan 
7 fot, men i den nedra, det ena snäckhvarfvet 
18 å 19 fot, och det andra hela 4^ fot deröfver. 
