90 
rad flaska, innehållande en utspädd upplösning 
af salpetersyrad silfver-oxid, med några droppar 
syra i öfverskott, och ifrån nämde flaska leddes 
ett krökt glasrör till en annan flaska, innehållan- 
de samma metallsalt upplöst. Den andra kor- 
tare ändan af apparaten var på vanligt sätt, för- 
medelst kautschucksrör, förenad med en apparat 
för vätgas-utveckling, äfven såsom vanligt försedd 
med ett rör, innehållande kalcium-chlorid. Se- 
dan vätgas-utvecklingen fortgått en stund, upp- 
värmdes kulan ganska lindrigt med en spritlam- 
pa, tills en liten portion vatten hade afsatt sig 
i kulan och i det smalare röret, hvarefter upp- 
värmningen af bröts. Den fortgående torra vät- 
gasströmmen bortförde nu småningom det afsat- 
ta vattnet, hvarefter kulan ånyo lindrigt upp- 
värmdes, och det å nyo afsatta vattnet återigen 
tilläts, att i vätgasen afdunsta. Samlades i röret 
något mera vatten än i form af imma, så kun- 
de äfven detta efter hand, i det småningom ned- 
åtgående krökta röret, långsamt sänka sig, jemte 
den deri upptagna bildade brom-vätesyran , hvil- 
ken då började att utfälla bromsilfver i den tu- 
bulerade flaskan. Sedan vattnets utveckling upp- 
hört, ökades värmen småningom till glödgning, 
och fortsattes oafbrutet, så länge någon fällning 
syntes uppkomma, och äfven ännu en god stund 
derefter. 
Sedan apparaten svalnat, afskars det sma- 
lare röret i krökningen, med tillhjelp af en dia- 
mant och en böjd, tjock glödande platina tråd. 
Den i tubulerade flaskan, äfvensora på ändan af 
det smala röret, afsatta silfver-bromiden (i den 
andra flaskan hade äfven en, ehuru knappt väg- 
bar fällning uppkommit) uppsamlades med nog- 
granhet på ett iiltrum, tvättades, torrkades och 
i 
