log 
fort vätskan blir mörkröd, och låter emellan hvar 
gång vätskan något svalna. Blir den för varm, 
så borrtgår clilorgas. Under ständig omskakning 
är på detta sätt inom kort alltsamman upplöst, 
med lemning af hvita, metalliska korn , som trö- 
gare angripas. Vätskan är oklar och afsätter un- 
der hvila kiseljord, som har en något mÖrk färg. 
Mitt ändamål med denna operationsmetod, som 
var att lösa jernct med lemning af kol, vans 
icke. — Att på smält chlorsilfver i ytterst svag 
saltsyra verkställa jernets upplösning, med lem- 
ning af chlor och legeringar, är visserligen det 
säkraste, men fordrar stora qvantiteter chlorsilf- 
ver, hvarföie jag försökte följande: 
3:o Jernspånen lades i vatten, som blanda- 
des litet i sender med salpetersyra, förut befriad 
från saltvSyra och salpetersyrlighet. Proportionerna 
äro likgiltiga; operationen går fortare med min- 
dre qvantitet vatten, blandningen uppvärmer sig 
och kan få blifva ända till +5o° utan skada, hvar- 
vid lösningen går så mycket fortare. Så snart 
syran är mättad, så begynner blandningen, oak- 
tadt fortsatt omskakning, att svalna, då tillsättes 
mer syra, och så fortfares till dess att lösningen 
blir temligt koncentrerad , h varefter den afhälles, 
och återstoden öfvergjutes med vatten och salpe- 
tersyra på nytt. Man får icke lem na jernspånen 
för någon längre tid, till ex. 5 till 6 timmar, 
med en mättad lösning, ty då får man en blå, 
sammanbakad massa, hvarpå ny syra endast lång- 
samt verkar. Syran färgar sig under denna ope- 
ration, gulaktig, och vätskan blir oklar af ett svart- 
brunt pulver, som efter hvila afsättes och lem- 
nar en blekgrön vätska. Under denna operation 
utvecklas ingen gas. Salpetersyrad ammoniak och 
salpetersyrad jernoxidul bildas, och ett kolhaltigt 
