I 10 
ämne, samt främmande legeringar stanna oupp- 
löste. Lösningen går ganska fort, om jernspånen 
beständigt omröras. — Sedan lösningen en gång 
är verkställd kan den ganska starkt upphettas, 
nästan till koklietta, innan bildning af jernoxid 
och utveckling af qväfoxidgas begyiuier. 
Vid användandet af denna metod på me- 
tallmassan från Bohumilie erhölls en återstod af 
trefaldig art. Den utgjordes af de förr omtalade 
kornen eller fjällen, som lågo tungt på bottnen, 
och af en svart massa, som lätt uppslammades 
i vätskan, och var en blandning af nybildad ki- 
seljord, med ett ur föreningen med jernet af- 
skildt ämne. Jag har besannat hvad v. Holger 
angifvit, att deras relativa qvantiteter äro myc- 
ket varierande, och att således analyser på den- 
na metallmassa, hvarje gång de repeteras, lem na 
olika qvantiteter af de särskilta beståndsdelarne. 
1. 
2 Grammer jernspån upplöstes i saltsyra och 
chlorsyradt kali, hvarvid blefvo olöste o.oSsS gr. 
Lösningen blandades med chlorbarium, hvar- 
af den efter några ögonblick mjölkades och gaf 
o.oii gr. svafvelsyrad baryt. 
Den från svafvelsyrad baryt afskilda lösnin- 
gen blandades med kolsyrad kalk lill jernoxidens 
utfällande, och upphettades slutligen till kokning, 
hvarefter den silades. Den genomgångna vätskan 
drog synbarhgen åt grönt. Den fälldes i en fla- 
ska med vätesvafladt svafvelkalium , som i ringa 
öfverskott tillsattes, hvarefter flaskan korkades 
och ställdes i värme lill dess att vätskan klar- 
nat, och antagit en ren, gulaktig färg. Liqvidum 
afhälldes då, fällningen togs på filtrum, tvätta- 
des med vatten, som höll ett ringa spår af vä- 
