117 
kalk, svarande emot 0.0088 gr. från massan bort- 
fördt kol. 
Den brända återstoden hade ökat sin vigt 
till 0,664. Öfvergjuten med saltsyra, upplöste den- 
na mycket jernoxid, men lemnade olösta, glin- 
drande, hvita, metalliska korn, som upplöstes af 
kungsvatten, med lemning af 0.008 kiseljord, som 
ej innehöll chrom. 
Lösningen i syra fälldes med kolsyrad am- 
moniak, som i större öfverskott tillsattes. Den 
silade lösningen var grön. Den afdunstades, h var- 
under en blekgul fällning af fosforsyrad jernoxid 
bildades, hvilken, efter ammoniakens förjagande, 
afskildes och blandades till den öfi iga jernoxiden. 
— Den silade gröna vätskan försattes med kau- 
stikt kali, som fällde 0.064 g^'» nickeloxid. Åter- 
stående vätskan afdunstades till ammoniakens för- 
jagande, hvarefter den befanns klar. Den höll 
således ingen kobolt. Kalit öfvermättades med 
ättiksyra, hvarefter en lösning af blysocker ut- 
fällde 0.049 l^^siskt fosforsyradt bly. 
Den med kolsyrad ammoniak fällda jernoxi- 
den blandades med vätesvafladt svafvelkalium och 
digererades dermed, hvarefter vätskan afsilades 
från svafvelraetallerna, som tvättades. Vid deras 
återupplösning i saltsyra blef svafvelnickel med 
litet tväfaldt svafveljern olöst, hvilka efter röst- 
ning, lösning i kungsvatten, utfällning med kau- 
stik ammoniak, som afskilde litet jernoxid, och 
fällning med kaustikt kali, lemnade i^mu. 0.047 
gr. nickeloxid, utan att åtföljande koboltoxid kun- 
de märkas. — Lösningen i saltsyra af svafvelme- 
tallerna, och af den i föregående af ammoniak 
fällda jernoxiden, oxiderades med salpetersyra, och 
fälldes med kaustik ammoniak, hvaraf erhölls 
0,617 glödgad jernoxid. Vid dennes återupp- 
