122 
d. syra, förenade med 223 d. blyoxid, lagdt på 
ett vått lackmuspapper, rodnar detta ganska tyd- 
ligt efter en stund , derigenom, att vattnet bildar 
surt citronsyradt bly, som löses deri. 
Då en lösning af citronsyra blandas till en 
lösning af ättiksyrad blyoxid, så fås en fällning, 
som, efter lindrig tvättning, båller mera basis 
än det neutrala. J31andas, i omvänd ordning, 
lösningen af blysaltet till citronsyran, så fälles ett 
surt salt, så länge någon outfälld citronsyra finnes 
i vätskan, ett öfverskott af tillsatt blysalt förvand- 
lar en motsvarande del af fällningen till ett neu- 
tralt salt. Om till en lösning af citronsyradt na- 
tron, blandas en lösning af ättiksyrad blyoxid, 
så upplöses fällningen åter efter omskakning, ocb 
detta fortfar till en viss grad, hvarefter fällnin- 
gen blir beständig. Denna löslighet beror på bild- 
ningen af ett dubbelsalt, som är lösligt i vatten. 
Utan att ättiksyrad blyoxid tillkommer i öfver-. 
skott och macereras med fällningen, är man ej 
säker att hafva den fri från ett fäldt dubbelsalt. 
Tvättas fällningen sedan på filtrum, utan att tätt 
och ofta omröras, så har man ofvantill ett mera 
basiskt salt än nedtill, och om blandningen tor- 
kas, och, utan att genom rifning sammanblandas, 
användes till analys, så får man af flera analy- 
ser icke två som öfverensstämma. Jag anför dessa 
omständigheter, för att visa hvad som i mina för- 
sök inträffade, och som, då jag ej ännu hunnit 
uppleta orsaken till alla anomalierna, icke litet 
invecklade undersökningen. 
Jag försökte nu att fälla en lösning af ät- 
tiksyrad blyoxid i alkohol med en lösning af ci- 
tronsyra, äfvenledes i alkohol , och att med alko- 
hol uttvätta fällningen, så länge alkoholn syntes 
innehålla något upplöst blysalt. Jag erhöll nu ea 
