127 
vägdt efter att vara torkadt i öppen luft vid 
+ i6°, förlorade vid torkning i 4-100° 12 proc. i 
vigt af bortgånget vatten. De återstående 0,88 
förbrändes i en platinadegel, den kolsyrade ba- 
ryten brändes till bvithet, och dess bortgångna 
kolsyra ersattes med litet kolsyrad ammoniak, 
som efter intorkning genom lindrig glödgning af- 
drefs. Saltet vägde då 0.64 gr. I ett annat för- 
sök erhölls af i.i5 vattenhaltigt, men öfver svaf- 
velsyra under en glasklocka vid +16° torkadt, 
salt 0.789 gr. kolsyrad barytjord. dessa resultat 
instämma fullkomligt med formeln BaC + 2H, en- 
ligt hvilken saltet innehåller 5o.o3 d. barytjord, 
38.22 d. citronsyra och i i.^S d. kemiskt bun- 
det vatten. Detta försök ådagalägger således, att 
citronsyrans atom består af C^H^^O^, hvilket jag 
här med C uttryckt, och ådagalägger således, att 
1 de resultat jag dragit af mina äldre försök till 
denna syras analys, icke äro felaktiga. 
Sur citronsjrad barjt. Chlorbarium fälles 
icke af citronsyra, men omen kokhet blandning 
af båda, försättes med en kokhet upplösning af 
citronsyradt natron, så länge den först uppkom- 
I raande fällningen åter upplöses, och sedan lem- 
nas att svalna, så afsätter sig ett surt salt i form 
af ett kristalliniskt, lätt pulver. Samma salt fås, 
om en utspädd kokhet upplösning af citronsyra 
blandas med en lösning af ättiksyrad baryt, till 
dess att fällningen begynner icke mera upplösas, 
silas och afdunstas, h varunder saltet afsättes på 
vätskans yta, och faller tid efter annan till bot- 
ten. Det fås blandadt med mvcket neutralt salt, 
om citronsyra blandas till ättiksyrad baryt. Det 
fås slutligen äfven då citronsyrad barj^t behand- 
las med citronsyra i öfverskott, dock otillräckligt 
att upplösa det. Säkrast fås det äfven nu om lös- 
