1 3 1 
i vigt. Detta bestämdes så väl på saltet i kri- 
staller, som i fint pulver, sedan de förut varit 
torkade vid +i6°, under en glasklocka öfver svaf- 
velsyra. Under förlusten af detta vatten förän- 
dras saltets utseende föga, och det fortfar att 
vara genomskinande. Var det pulverformigt, så 
sammanbakar det vid +100° till en klump, som 
är ogenomskinlig kring kanterna, men genomski- 
nande midluti. Löses saltet i litet vatten, och af- 
tlunstas i vattenbad, till det förlorat sä mycket 
vatten det i denna temperatur kan mista, så är 
det återstående nästan alldeles genomskinligt. — 
Det förlorar sedan intet vid en temperatur som 
går till +110°. Det citronsyrade natron, som blif- 
vit användt till mina försök, var, för hvarje sär- 
skilt analys, produkt af en särskilt beredning, jag 
hade till och med för denna beredning användt 
citronsjTan i dess båda olika modifikationer af 
vattenhalt, men resultaten förblefvo af alla full- 
komligt enahanda och konstanta. Saltets analys 
skedde på följande sätt. Sedan saltet icke mer 
förlorade i vigt i en ström af vattenfri luft vid 
+ 100°, vägdes det, brändes, alkalit förenades 
med saltsyra, vätskan silades, kol-återstoden tvät- 
tades, och det genomgångna afdunstades i en vägd 
platinadegel i vattenbad till torrhet, och upp- 
hettades sedan till förjagande af all fuktighet. 
1.286 gr. citronsyradt natrou gåfvo CyöSS 
gr. chlornatrium. Beräknadt derifrån, väger sal- 
tets atom I 232.33. 
2 gr. vattenhaltigt salt förlorade vid tork- 
ning i en ström af vattenfri luft vid +ioo^ 0.35 
gr. De återstående i.65 gr. gåfvo 0.981 gr. chlor- 
natrium, hvilket ger atomvigten till 1 233.8. Jag 
anser öfverflödifft att anföra flera af dessa ana- 
