i35 
Det är ganska tydligt, att vid detta tillfälle 
vatten bildas, antingen endast på syrans bekost- 
nad, eller af basens syre med syrans väte, ocli 
att, då efteråt vatten tillkommer, en motsvaran- 
de qvantitet deraf sönderdelas, och dess elemen- 
ter ingå såsom sådana i det nybildade citronsy- 
rade saltet. Men hvarföre härvid icke mer än | 
at. väte och i at. syre förenas till vatten, det 
kan ej inses. Det måste vara klart, att det som 
af syran återstår, (4C-4-3|H+3?0) icke mera kan 
utgöra en enda kropp, utan att återstoden af saltet 
måste anses innehålla minst 2, antingen ett halo- 
idsalt med odekomponeradt citronsyradt , eller ett 
natronsalt af tvenne syror, som vattnet åter för- 
vandlar till citronsyradt natron. Sådana omsätt- 
ningar föregå möjligen ofta med organiska äm- 
nen, kanske beror pä dem många af lifvets fe- 
nomen, men tillfallet att märka när de föregå 
saknas. Tilläfventyrs är det här med citron- 
syrade salter iakttagna fallet ej sällsamt, och 
inträffar med flera andra. Den af Braconnot be- 
skiifna, med vinsyran isomeriska syra, som bil- 
das, då vinsyra starkt upphettas, dock icke så, 
att den sönderdelad öfverdestilleras, och som 
ifrån att i början vara vinsyran så olik, smånin- 
gom förvandlas till vinsyra igen, antingen den 
är för sig sjelf, eller förenad med baser, beror 
tilläfventyrs endast pä en sådan omständighet, 
kristaller. Efter | timmas utsättande för +i4o^ hade 
2, 1 grammer förlorat 0.0 1, och såg alldeles oförändradt 
ut, men lyste i massa gulaktigt. Vid +186^ fanns 
det hafva utpost, var gulaktigt och luktade vidbrändt. 
Det hade förlorat i vigt 0.199. Efter sönderdelning 
'med svafvelsyra gaf det, jemte en ringa portiou fär- 
gade produkter af decomponerad citronsyra, det me- 
sta kristalliserad citronsyra åter. 
