3i6 
hållanden kunde utplåna intrycket deiaf. Frågan, 
som RoTHOFF väckt, blef snart föremål for flera 
personers och myndigheters handläggning, sedan 
mångfaldiga och mångartade försök, hvari Rot- 
HOFF äfven tog någon del, hade ytterligare be- 
kräftat hvad han först fann; det valsade, Svenska 
jernet hade, genom tidningarne, varit erbudet åt 
allmänheten till pröfning; smidesprof företeddes 
inför 1826 års bruks-societet. Rothoff fick då 
åter ett lysande tillfälle att utveckla sin sällsyn- 
ta talgåfva, för att utverka societetens tillstyr- 
kande, rörande anläggning af valsverk; ehuru 
denna gång utan önskad verkan. Oaktadt allt det 
motstånd, som frågan om jernvalsning i stort l ön- 
te hos societeten, beviljade likväl Kongl. Maj:t 
ganska vidsträckta och förmånliga privilegier för 
anläggningen. En aktie-teckning öppnades, hvil- 
ken dock , i anseende till omständigheter, hvilkas 
undanrödjande icke stod i någon enskilds makt, 
icke motsvarade behofvet. 
År 181 1 antogs E. Rothoff till v. Notarie i 
Bergs-Kollegium; år i8i4 till kemisk stipendiat 
derstädes, sedan han 181 3 erhållit Geschworners 
namn och värdighet. Han förrättade sedermera, 
på Kongl. Bergs-Kollegii förordnande, den un- 
dersökning vid Ädelforss guldveik, som grunda- 
de beslutet om dess nedläggande. År 1823 blef 
E. Rothoff, tillika med f d. Assessoren P. Lager- 
HTErM, af Kongl. Maj:t förordnad att företaga 
granskning af bergsförfattningarna, samt i under- 
dånighet afgifva förslng till de rättelser och för- 
bättringar uti desamma, som kunde finnas ända- 
målsenliga. Detta uppdrag fullbordades efter 
hand, så att år 1824 ingafs underdåniga förslag 
till grunder för stångjerns-smidets friare utöf- 
ning, samt en friare tackjernshandel ; år 1826, 
