i6 
glödgad och vägd, digeierades med svafvelsyra, 
som qvarlemnade en portion kiseljord olöst. So- 
lution, som återstod efter fällning med kaustik 
ammoniak, fälldes i lindrig värme med oxal- 
syrad ammoniak, och den fällda, oxalsj^rade kal- 
ken, brändes vid lindrig glödgning till kolsyra d 
kalk. Den återstående solutionen , upphettad och 
pröfvad med kolsyradt kali, röjde icke någon 
talkjord, icke eller några andra beståndsdelar. 
För att afskilja och qvantitativt bestämma 
det alkali, som efter alla anledningar ingick i 
mineralets sammansättning, behandlades 2,24 gr. 
slammadt stenpulver i platinaskål med rökande 
flusspatssyra. Sedan syran, efter ofta förnyad 
omröring med platinaspade, synts hafva åstad- 
kommit en fullkomlig dekomposition, tillades svaf- 
velsyra, och blandningen afdunstades vid i bör- 
jan lindrig, och sedermera efter hand ökad vär- 
megrad. Den torra massan digererades med 
koncentrerad saltsyra, hvarefter vatten tillsattes. 
Efter uppvärmning silades blandningen, och lös- 
ningen skild ifrån den på filtrum återstående 
gipsen, fälldes, först med kaustik ammoniak, der- 
efter med kolsyrad, samt slutligen med oxal- 
syrad ammoniak. Sedan lerjorden och kaikjords- 
fällningarne för sig blifvit afskilda och tvättade, 
afdunstades den återstående solution till torrhet 
i platinaskål, och upphettades tills de flygtiga 
ammoniak-salterna blifvit fördrifna. Återstoden 
upplöstes i vatten, silades och afröktes i plati- 
na-degel till torrhet, hvarefter, under tillsats af 
kolsyrad ammoniak, massaji glödgades en god 
stund, tills ett fullkomligt neutralt, svafvelsyradt 
salt erhölls. Saltet upplöstes lätt i en ganska 
liten qvantitet vatten (dock med lemning af en 
ringa portion kiseljord), och igenkändes såsom 
full- 
