36 
dast I af vattnets första volum återstod, då pä* 
lades locket, och vattnet upphettades till full 
kokning, som fortsattes ännu ~ timme. Under 
denna behandling, hade verkligen en ny fällning 
bildat sig, den var brunaktigt grå, finkornig, och 
liknade en manganhaltig, kolsyrad kalkjord. Den 
vägde 0.14Ö gr. 
Jag föreställde mig nu att vattnet icke höll 
mer någon anmärkningsvärd qvantitet af kolsy- 
rade salter, och afdunstade det i platinakärl till 
torrhet öfver vattenbad, hvarefter den intorkade 
massan brändes till källsyrans fullkomliga för- 
störing. Under afdunstningen anmärktes, att, 
när vätskan hunnit en viss större grad af kon- 
centrering, afsattes på ytan ett gråhvitt skum af 
kiseljord, hvarmed vattnet nu hade hunnit sin 
fulla raättningspunkt, och som der före blef olös- 
lig i mån af lösningsmedlets förminskning. 
Den brända massan öfvergöts med saltsyra 
och afdunstades i vattenbad å nyo till torrhet, 
hvarefter den öfvergöts, först med litet koncen- 
trerad saltsyra och sedan med vatten. Dervid 
återstod kiseljord, grå af kol, som i bränning 
blef nära hvit och vägde 0.169 gr. 
Den sura vätskan, blandad med kaustik am- 
moniak, gaf ett ringa spår af jernoxid, hvari 
denna gång icke närvaro af lerjord kunde åda- 
galäggas. 
Oxalsyrad ammoniak utfällde kalkjoid, som, 
förvandlad till gips, vägde i glödgadt tillstånd 
0.261 gr. svarande emot o. 10S4 kalkjord. Hvar- 
keu manganoxid eller strontianjord kunde deri 
upptäckas. 
Ur den återstående vätskan utfälldes talk- 
jorden med basisk fosforsyrad ammoniak. Den 
