48 
till bestämmande af källsats-syrans absoluta myc- 
kenhet erhöUos ej nöjaktiga resultat; ty blyfäll- 
ningen höll ganska mycket kiseljord. Dä ett lik- 
artadt försök anställdes med ättiksyrad koppar- 
oxid, befanns den i ättiksyra olösliga fällningen 
vara en blandning af källsats-syrad kopparoxid 
och källsats-syrad jernoxid, och alltid, af de qvan- 
titeter vatten jag kunde disponera, för ringa att 
analyseras. 
Vi hafva i det föregående sett, att den fäll- 
ning med ättiksyrad kopparoxid, som erhålles 
ur den i vatten lösliga delen af Porla vattnets 
återstod (Anal. A. mom. C) innehöll källsyra och 
källsats-syra i förhållande af 1 3,2 :3. således om- 
kring 41 ö^"ö mycket af den förra som af 
den sednare. Detta förhållande är, såsom nyss 
nämdes, i sjelfva vattnet för källsats-syran ännu 
ringare, emedan källsj^ade salter under afdunst- 
ning småningom förbytas partielt till källsats- 
syrade. 
Jag skall nu, med fullt erkännande af det 
ofullkomliga i bestämmandet af qvantiteten af 
vattnets organiska eller brännbara beståndsde- 
lar, söka göra en uppställning af vattnets upp- 
lösta ämnen, och skall dervid lägga till grund 
100,000 d. vatten, för att ej hafva allt för små 
decimalbråk. Dessa 100,000 äro egentligen att 
anse såsom den volum 100,000 vigtsdelar de- 
stilleradt vatten intaga vid +18°, på h vilken 
de utsatta vigtsqvantiteterna af upplösta ämne- 
na förefalla. Jag antager vid denna beräkning jer- 
net såsom tvefaldt kolsyrad jernoxidul ; detta är en 
nödvändig följd deraf, att källsyrans qvantitet är 
otillräcklig att mätta natronet och ammoniaken. 
Vidare har jag bestämt de kolsyrade sakerna, 
såsom 
