8o 
återstod efter en, i ett moras fullkomligt förrutt- 
nad, ekstubbe; vatten upplöste af den svart- 
bruna jorden föga eller intet; men kolsyrad am- 
moniak, som dermed digereiades, sönderdela- 
des deraf långsamt, med utveckling af kolsjre- 
gas. En svartbrun upplösning erhölls, alldeles 
lik den af ett källsatssyradt salt, som afdunsta- 
des till torrhet i vattenbad, hvarefter den åter 
löstes i vatten, silades, hvilket, likasom med de 
förut beskrifna källsatssjrade salterna , gick 
ganska långsamt , fälldes med saltsyra , silades 
från en ymnig, gelatinös, brun fällning, och den 
genomgångna vätskan, jemt mättad med kolsy- 
rad ammoniak, gjordes sur med litet ättiksyra, 
hvarefter ättiksyrad kopparoxid åstadkom en ny 
brun, gelatinös fällning, som afskildes genom 
silning. Den genomgångna klara vätskan neu- 
traliserades med kolsyrad ammoniak, och utfäll- 
des med ättiksyrad kopparoxid, h varvid källs}^- 
rad kopparoxid erhölls, som med svafvelbundet 
väte gaf källsyra. 
Den gelatinösa fällningen med saltsyra, tvät- 
tad med mera vatten, så att den sura moder- 
luten afskildes, begynte i större mängd lösas 
i det rena vattnet. Den upplöstes lika som käll- 
satssyra i en lösning af ättiksj^radt kali, lösnin- 
gen afdunstades till ättiksyrans förjagande, hvar- 
efter ett neutralt salt återstod. Öfverskottet af 
ättiksyradt kali utdrogs med alkohol , och detj 
återstående kalisaltet gaf i torr desillalion myc-^ 
ket ammoniak, alldeles såsom källsatssyradt al- 
kali, hvilket det till alla sina förhållanden och 
till sina reaktioner med metallsalter alldeles lik- 
nade. Till och med den med ättiksyrad kop- 
paroxid frambragta bruna fällningen löstes un- 
der tvättning i vatten, likasom den källsatssy- 
rade 
