Si 
radcé Dess kalisalt, fäidt med chlorbarium oc!i 
med chlorcalciura, gaf fällningar alldeles lika 
dem med källsatssyra, och ur den fällda vät- 
skan och tvättvattnet kunde , likasom vid de 
källsatssyrade är nämt, källsyrad kopparoxid 
utfällas. 
Oaktadt denna likhet, funnos dock åtskilliga 
olikheter, som icke tillåta att anse dem för iden- 
tiska. i:o faller icke källsatssyran så fullstän- 
digt ut med saltsyra, som denna, blir icke ge- 
latinös utan är ett brunt pulver, vida lösligare i 
vatten än den gelatinösa fällningen. 2:0 är 
källsatssyran fullkomligt löslig i salpetersyra , 
den här omtalade gelatinösa fällningen deremot 
ganska obetydligt, och 3:o har den sistnämda en 
vida ringare mattnings-kapacitet. 100 d. af dess 
förening med barytjord, torkade vid +100° i 
vattenfri luft, brändes, och återstoden, förvand- 
lad till chlorbarium, vägde efter glödgning 28.52, 
enligt hvilket dess mattnings-kapacitet vore 2.8, 
likasom af humus, och dess atomvigt 35gg.5g. 
Jag fortsatte sönderdelningen af en portion 
af denna qväfhaltiga humus med salpetersyra , 
så länge någon qväfoxidgas utvecklades, och er- 
höll, efter syrans afrökping i vattenbad, en grå- 
gul, utpöst, torr massa, som löstes i vatten, med 
mörkgul färg. Den hade en sur och bitter smak, 
och lemnade ett gult, pulverformigt ämne olöst. 
Ur dess med ammoniak neutraliserade upplös- 
ning som var brun, dragande i gult, gaf ättik- 
syrad kopparoxid ingen fällning. Den afdunsta- 
des till torrhet i vattenbad, upplöstes åter i 
vatten, och försattes med ättiksyra, h varefter 
derur med ättiksyrad kopparoxid erhölls en fäll- 
ning, alldeles lik källsatssyrad kopparoxid , och 
IC v. A, Handl. t833. Ö 
