86 
källsyra, men afvek derifrån i följande reaktio- 
ner: den fällde ättiksyrad kopparoxid ganska 
obetydli2;t, innan den blifvit neutraliserad, den 
fällde icke svafvelsyrad jernoxid, och icke sal- 
petersyrad silfveroxid, men det i alkohol olös- 
liga saltet, upplöst i vatten och blandadt till 
svafvelsyrad jernoxid utfällde källsyrad jern- 
oxid. 
Den vätska, hvarur den källsyrade koppar- 
oxiden blifvit fälld, gaf med ättiksyrad blyoxid 
ingen fällning. Den sönderdelades med svafvel- 
bundet väte, och lemnade en gul upplösning, i 
hvilken fanns ett bränbart, gult färgämne (som 
utan källsyrans närvaro icke fäller sig med bly, 
ej ens med blyättika) och ättiksyrad ammoni- 
ak. Salpetersyrad ammoniak fanns ej deri. 
Det artificiella garfäranet hade således ge- 
nom alkalits åverkan blifvit sönderdeladt i tven- 
ne syror, alldeles liknande källsyra och källsats- 
syra, och i ett gult ämne. 
3. Det fällda bruna ämnets som salpetersyra 
ej löser j vid dess verkan på koL 
Detta är dels ett fint pulver, dels behåller 
det kolstyckenas form. Det är efter torkning 
alldeles likt sot. Kolstyckena falla då sönder 
vid lindrigaste tryckning. Det är till en ringa 
grad lösligt i vatten, vida mer lösligt i vatten- 
fri alkohol , som efterlemnar det i form af en 
sprucken massa. Det rodnar lakmuspapper. 
Det är utan återstod lösligt, så väl i fritt alka- 
li, t. ex, i ammoniak, som i ättiksyrad ammoniak. 
Lösningen ser ut som en lösning af ett källsats- 
syradt salt. En portion deraf, upplöst i ammo- 
niak och afdunstad till torrhet, gaf en spruckeu 
svart massa, alldeles såsom källsatssyrad am- 
moniak, som reagerade för fri syra, och åter lÖ- 
