88 
les också vida fullkomligare af sjror ur sina 
upplösningar, och den upplöses föga eller icke i 
salpetersyra. Af lika art är den som bildas då 
tackjern löses i salpetersyra. 
Af den nu anförda undersökning synes föl- 
ja, att, då så väl humus, som kol, behandlas 
med salpetersyra, så uppkomma egna produkter, 
öfver hvilkas natur dessa försök ingenting an- 
gifva, men som hafva det gemensamt att, då de 
mättas med alkali, eller till och med endast 
med ättiksyradt alkali, och afdunstas till torrhet 
i vattenbad, så inflyter alkalits frändskaper på 
ett sådant sätt på deras sammansättning , att 
tvenne qväfhaltiga syror bildas, som hafva den 
största analogi med källsyra och källsatssyra , 
jemte ett gulfärgande ämne, hvars undersökning 
här har blifvit åsidosatt, ehuru det i bestämd 
mängd inblandar sig med de fällningar syror- 
ne åstadkomma. 
Om dessa tvenne syror äro verklig källsy- 
ra och verklig källsatssyra, som genom förening 
med andra ämnen fått i vissa delar förändrade 
egenskaper, eller, om de tillhöra tvenne genera 
af syror, af närbeslägtade egenskaper, men skilj- 
aktig sammansättning, sådan som de olika vege- 
tabiliska garfämnena, eller slutligen, om källsyran 
deri är densamma som den genom förruttnelse 
af organiska ämnena frambragta , men smittad 
af ämnen, som möjligen kunna frånskiljas , och 
de källsatssyran liknande ämnena äro skiljak- 
tiga, hvarannan liknande ämnen , hörande till 
den stora klassen, som vi kalla afsats, eller apo- 
thema, äro frågor, som af det anförda icke kun- 
na positivt besvaras, men af hvilka det sista al- 
ternativet är sannolikast. 
