95 
med Scahioscey som vid Ransjö finna sin sista 
station. Väl kunde således temligen skarpa 
gränslinier för Herjedalens vegetation uppdragas; 
men då de ej gynnas af bestämda fjellsträckor 
eller floder, anser jag tjenligast att först fram- 
ställa vegetationen söder och öster om Långås, 
derpå den fjelltrakts mot vester, som omslutes 
af Tenna-elfven, sjön Låssen och Mittå-elfven 
och sist de i norr belägna fjellens. 
I. Ifrån Kålsätt ända upp till Långås sträc- 
ker sig en nog öppen och rymlig dal. Ljusne- 
elfven flyter härigenom. Vid Kålsätt är hon 
ganska bred med låga stränder. Landet härom- 
kring och kring Elfros är slätt. Så är förhål- 
landet till Sveg, der "Strömdalen är ganska vid, 
i synnerhet vid Svegs kyrka, och de aflägsna 
höjderna äro fläka och uppgå endast till några 
loo fot." Sandmoar, beväxta af gles Tall-skog, 
sträcka sig framtill Linsäll. Redan vid Kålsätt 
bevittnade Ljusnans stränder, att man befann 
sig i fjellens granskap; ty häromkring blom- 
made nu (d. 26 Jun.) Cornus svecica^ Tofjeldia 
borealis^ Thalictrum alpinum och Bartsia alpina, 
I kärr, fyllda med Sphagnunij, wdixte Pingvlcula 
villosa, Spachnum luteum förekom vid Siksjön 
och Nilsvallen. Skogsmarken betäcktes af Pelti- 
dea croceaj venosa^ arctica^ Lichen icmadophila 
m. fl. Omkring Sveg förekommo Lychnis alpi^ 
naj Anemone vernalis^ AstragaJus alpinas Trol- 
lius j Asperugo. Limosellaj Juncus stjgius m, fl. 
Salix mjrtilloides växte mellan Sveg och Öfver- 
berg. Vid Ransjö vidtager ett bergigare land. De 
hittills aflägsnade kullarne omsluta nu vattendra- 
get. Vid Ransjöns östra sida ligger byn af sam- 
J| ma namn. S.W. om Ransjö hÖja sig Linsälls- 
vålarne. En ymnig och högväxt skog, af Tall, 
t 
