i32 
alla på en gang sluta sig uti en svullstig rand 
vid mellan-tarmens början (första flexuren), utan 
att likväl formera någon valvel. Egentlig ventri- 
kél och appendices pjloricEe fattas; raellantarmen 
börjar med en fast textur, likväl tunnare än 
oesophagi, och blir under sin nedgång allt tun- 
nare; i början och till ungefär midt på tarmen 
(tredje flexuren) är dess inre hinna enkelt nät- 
likt fållad , och emellan dessa fållor temligt 
grofflockig, både fållor och flockor minskas till 
storleken småningom, tills tarmen vid sista flexu- 
ren blir nästan slät; här börjar ändtarmen, som 
genom en lägre bildning, mycket tunn textur , 
slät innan-hinna och mörkgrå färg, tydligen skil- 
jer sig från den Öfriga kanalen. 
Sädes-blåsorna (mjölken) äro små, långrun- 
da, i båda ändarne trubbiga, med tydliga, tem- 
ligen vida utförnings-gångar på bakre sidan. 
Dessa utförnings-gångar äro nedanföre blåsorna 
fiia, nära af blåsans längd, och förena sig båda 
tätt ofvanföre cloaquen uti en enda större, som 
deri öppnar sig. Mjölk-substansen bestar i ytterst 
<fina, oregelbundet formerade kulor. Hinnan är 
tunn. 
JVj u r a r?i e l\ 10 ovanligt tjocka, lancett-for- 
miga, i öfra ändan breda och afrundade, i den 
nedre spetsiga, med tydligt separerade smala 
uretheres, som, sedan de förenat sig i en stam, 
öppna sig i den temligt slora urin-blåsan. — 
Urin-blåsan ligger åt venstra sitlan tvärsföre, 
är mycket tunidiinnig men stark , och har en 
nästan pärouformig figur, 
Btxkhs figur har distansen mellan ögats 
främre kant och nosen kortare än mellan sam- 
ma Ögonkant och spiraculum, äfvcn äro j)å den- 
samma rygg-fenorna åtskilde. 
