i4o 
kring båda käk-kanterna ända till nära uppemot 
munvikarne. De äro blandade, finare, mycket 
spetsige, samt gröfre, trubbigare och till utseen- 
det slitne; dessa sednare sitta mest utåt. 2:0 
kindtänder, som sitta tätt vid munviken, uti 
öfra käken i en flerradig oval, i den nedra i 
en oregelbunden treradig linia, alla låga och 
kullriga (lika stenarne på en gata). Gommen j 
svalget och plogbenet otandade ; tungan slät 
(otandad) lancettlik, helbräddad , något tjock, 
trubbig och brosk-aktig, i spetsen hel och fri; 
gällocken temligen tjocka, alla i kanten bela och 
hinnkantade; öfverlocket långt, smalt och half- 
månlikt , äfven smalare och spetsigare , nedåt 
bredare; mellanlocket upptill snedt afskuret , 
nedtill spetsigt, sträckande sig från nacken till 
nedanom förlockets vinkel; underlocket lie-for- 
migt, (falciforme) jemnbredt, i öfra ändan tvert, 
i nedra snedt afskuret ; ybr/oc/^e^ i öfra ändan 
smalt, vid svängningen bredast samt åter fram- 
åt något afsmalnande, bak-kanten garnerad med 
krusninear, hvilka likväl blott sträcka sisf till 
huden; gälstrålarne 5, mycket tunna och breda. 
Sidolinien som bildas af små upphöjda, af- 
långa punkter , börjar i linia med ögats öfra 
kant och löper i parallel svängning med ryggen 
till dess den slutar sig i midten af stjertroten. 
Fenorna äro alla bara (utan fjäll) och med 
mycket tunn och bräcklig hinna. 
Bröstfenorna äro långa, krökta och spetsi^ 
ga, vid roten bredast, bestå af 16 strålar, af 
hvilka den första är kort och skarp (tagg-stråle) 
den andra längre, men mjuk och enkel, den tre- 
dje längst och 2 gånger dubbelt 2-delt, de öf- 
riga successivt kortare och dubbelt 2-delte till 
den fjortonde, hvilkeii jomtc den femtonde och 
