i54 
bakre ändan af buk-hålan till skit-stycket af 
tarmen. 
I tarm-kanalen fanns hos några få exem- 
plar en Echinorhyncus, som jag ej ännu kun- 
nat bestämma. 
Lefvern har ungefärligen halfva bukhålans 
]ängd, är liksom den smal och aflåug. Undre 
sidan är nästan cylindriskt-konvex , dess öfre är 
på samma sätt urhålkad, för den raka tarmen. 
Denna ligger nemligen här så inbäddad, att lef- 
verns sido-ränder gå upp på sidorne om tar- 
men, ända till rygg-musklei nas undre j ta. Främ- 
re ändan af lefvern är tjock och gränsar till 
hjertsäcken; den bakre är i randen afrundad och 
tillskärpt , så att den kommer att passa utefter 
sim-blåsans tilltjockning ; den ligger nemligen 
med denna del på sim-blåsan. 
I högra randen af lefvern är en djup ut- 
ringning som upptager gallblåsan. 
Gallblåsan är ungefärligen stor som ett af- 
skaladt risgryn^ oval. Bottnen ligger framåt^ 
utförsgången bakåt; den öfvergår i blåsgången 
med en smal hals, som bildar flere böjningar. 
Blåsgången går 2 lin. bakåt och förenar sig med 
lefver-gall-gången till ett gemensamt gallkärl , 
hvilket öppnar sig med ett nästan omärkligt 
hål i en af tarm-kanalens inre fållor. 
Ungefärligen midtför det ställe, hvarest gall- 
gången går till tarmen och port-åder-stammen 
kommer från densamma , för att dela sig till 
lefvern, ligger en liten körteUik kropp (ibland 
2:ne) som otvifvelaktigt är mjelten. Den är 
knappt I lin. lång, hälften så bred, samt på de 
i spiritus förvarade exemplaren hvit till färgen, 
öfverdragen med ett fint och svagt svartprickigt 
peritonaeum. 
