i64 
dessa 0,009 gr. således hufvudsakligen utgjordes. 
Det i koisyrad ammoniak olösta, till qvarititeten 
icke bestämbara, var utan tvifvel lerjord; kisel- 
jordeiis vigt är således o,5'77 — 0,009=0,568 gr. 
b» Den efter kiseljorden genomgångna lös- 
ningen fälldes med kaustik ammoniak; fällnin- 
gen, som upptogs på filtrum, tvättades, torka- 
des och glödgades, vägde o,449 gi'- 5 efter glödg- 
ning var den fullkomligt livit, löstes i saltsyra 
utan lemning; lösningen i syra fälldes af kau- 
stikt kali och löstes i öfverskott deraf; af koi- 
syrad ammoniak löstes den lätt i lindrig diges- 
tionsvärme med lemning af en ovägbar ålerstod. 
Lösningen i saltsyra var till smaken sockersöc 
och adstringeraode ; försatt med en varm lös- 
ning af fluorkaiium tills en börjande fällning bil- 
dades, gaf den efter afsvalning det i små fjäll 
kristalliserande dubbelsalt af fluorkalium och 
fluorberyllium, h varigenom beryll jorden utmär- 
kes. För blåsröret förhöll den sig lika som be- 
rylljorden; den gaf nemligen, med borax och 
fosforsalt, klart glas, som genom fladdring blef 
mjölkhvitt; med koboltsolution erhölls en mörk- 
grå massa; den i koisyrad ammoniak olösliga, 
ovägbara återstoden var utan tvifvel lerjord. 
c. Lösningen efter berylljordens fällning 
med kaustik ammoniak, gaf med oxalsj^^rad am- 
moniak ingen grumling; med kolsyradt kali gafj 
den i kokning ett ringa praecipitat, som, efter lös-f 
ning i saltsyra, tillsats af ammoniak och fosfor- 
syradt natron, gaf en fälhiing, förmodligen af 
fosforsyrad ammoniak-talk, till qvantiteten allt- 
för liten för att vidare kunna undersökas eller, 
Resultatet af analysen, ])eräknadt i procent,, 
blifvcr således: 
