i68 
och olika afkyldt glas följer samma utvidgnings- 
lag; och hufvudsakligast 3:o att uti en förän- 
derligt varm vattenmassas särskilta horizontala 
hvarf olika täthet förekommer, hvaraf följden 
jDlifver att vattnet icke uti 6 eller lo sekunders 
tid står orörligt, då likväl vägning och vigters 
bestämmande fordra vida längre tids stillhet. 
Så iösligen gjorda inkast fordra föga om- 
ständlig vederläggning. Jag bör allenast anmär- 
ka: i:o att intet skäl förekommer att påstå mot- 
satsen, då jag uttryckligen uppgifvit (PoGGE^-- 
DORFFS Annal. cl, Phys, B. , s. 149)? att jag 
vid min undersökning begagnade en kula och 
ett rör, blåsta ur samma smältdegel, på samma 
gång och af samma materie, och således icke 
den ena ifyån öfre Ytan och den andra ifrån 
bottnen af degeln; och hvarföre skulle man in- 
vända dem vara olika afkylda, då all sannolik- 
het är, att pjeser af samma blåsning afkylas i 
samma ugn? — 2:0 att om tunnare och tjocka- 
re glas ej följer samma utvidgnings-lag , anmärk- 
ningen träffar ej ensamt mina, utan ock i lika 
mån MuNCKES egna observationer, dervid de nytt- 
jade kulorna och rören ej voro af lika tjockt 
glas; och 3:o att vattnet allenast i de fall af- 
sätter sig i olika täta horizontala hvarf, och 
derigenom kommer i beständig rörelse, när tem- 
peraturen utom kärlet är olika med värmen i 
vattnet inom detsamma, men att all sådan rö- 
relse upphör så snart hela den inre vattenmas- 
san fått det yttre elementets värme. Jag har 
uttryckligen sagt, att det vatten som af mig un- 
dersöktes, stod i ett kärl inom ett annat äfven 
med vatten, h vilket sednare genom blandning 
och omrörning bragtes till jemn och behöflig 
temperatur, som fick tid att meddela sig åt det 
