175 
eller, med uteslutande af sist anförda qvantitét, 
som för sin ringhet här icke verkar någon så 
stor ändring att afseende derpå behöfde hafvas, 
och således vattnets största täthet vid ^=4^o3f 
±o°,i34 Cels. Detta värde skiljer sig allenast 
med 0^,77 ifrån det jag förut funnit, men sy- 
nes böra föredragas det fÖrra, emedan det in- 
nehållas inom trängre gränser. 
MuNCKE uppgifver tre af honom funna obser- 
vations-serier , dem han på mera än ett ställe för- 
säkrar äga utmärkt grad af tillförlitlighet, och 
h vilka således böra anses hafva mycket företrä- 
de framför min af honom förkastade. Den opar- 
tiska, blott sak, ej personer åseende kalkylen 
må afgöra om och huruvida detta omdöme är 
med verkliga förhållandet öfverensstämmande. 
Han nyttjade den af De Luc använda metoden, 
att uti tvenne termometerlika glaskulor med 
glasrör instänga vatten, hvars stånd vid särskil- 
ta temperaturer iakttogs. Den ena kulan af 
0,75 Paris, tums diameter, innehöll 0,22, och 
den andra B, af i, 25 tums diameter , 1,02 Paris, 
kubiktums rymd. Genom ifyllt och olika värmt 
qvicksilfver bestämde han hvardera glasets ut- 
vidgningar, och begagnade sedan den större ku- 
lan B till erhållande af serien N:o i , samt den 
mindre till serien N:o 2. Dessutom fyllde han, 
till särskilta försök, kulan j4 med vatten, och 
så mycket qvicksilfver, som efter beräkning bor- 
de kompensera glasets utvidgningar, hvarigenom 
alltså det observerade vattnets volym betydli- 
gen minskades, och fick dermed observations- 
serien N:o 3. 
