i85 
hvaraf 
fl = — 0,000059269; Log. a = 0,7728287 — Sn, 
b= 0,0000076816; Log. 6=0,8854532—6, 
c=— 0,000000037159; Log. c = 0, 5700696— 8«, 
samt 
VI) 2^=1 ~0,000059269i + 0,0000076816^«— 0,000000037159««; 
och 
^=0,00000000659; £''z/= 0,00001414; €"a= 0,000001714; 
£''6 =0,0000001956 ; f"c= 0,000000004938; 
och vattnets rniusta vo\ym vid 
t=3«,972±0°,159 C. 
De första i8 observationerna af serien N:o 
3, ifrån t=v tiil ^=3o inklusive, gifva följande: 
0,2638941= 3165fl+ 65025Zi+ 1538937c, 
6,6132041= 65025a + 15389376+ 39564825c, 
174,6943525 = 1538937^ + .395648256 + 1067623545c , 
och 
^(2^ — 1)3 = 0,0000290176, 
hvarur erhållas: 
«=— 0,000047464; Log. a = 0,6763665 — 5« , 
6= 0,0000071327; Log. 6=0,8532551—6, 
c=— 0,000000032629; Log. c=0,51361l4— 8/2, 
samt 
VII) v=l— 0,000047464? + 0,0000071327i2 — 0,000000032629i«; 
och 
^=0,00000001249; g"i; = 0,00001946; €''«= 0,000002360; 
£"6=0,0000002693 ; f''c= 0,000000006797. 
Deraf finnes vattnets minsta volym inträffa vid 
i=3o,406 + 00,206 C. 
Dessa beräkningar leda otvunget till följan- 
de slutsatser: i:o att sist granskade serie N:o 3, 
som i sitt resultat för mycket afviker ifrån de 
öfriga, och som gifver ett värde för t vid vatt- 
nets största täthet, hvilket synes vara långt utom 
