209 
bildadt beiiinerblått, så blir det lätt att förkla- 
ra öfverskottet af jern och kalium, detta sed» 
nare derifrån, att, såsom Berzelius förut vi- 
sat, det gifves en olöslig förening af berliner- 
blått med blodlutssalt. — Hvad vattenhalten an- 
går, så synes den helt och hållet vara hygro- 
scopisk, helst som dess qvantitet icke utgör me- 
ra än ungefärligen i i atom för hvarje atom af 
de 2 dubbelcyaniderna. 
För att utröna, hvad inflytande ett öfver- 
skott af manganchlorur kunde hafva, på fällnin- 
gens beskaffenhet, indröps en solution af blod- 
lutssalt i små portioner och under omskakning 
emellan hvarje tillsättning, uti en lösning af 
manganchlorur. Den först uppkommande fäll- 
ningen var rosenröd, deruppå följde en hvit» 
Denna sednare togs för sig sjelf på ett filtrum 
och tvättades. Under tvättningen förhöll den 
sig som den föregående fällningen, blånade mer 
och mer, blef ljusröd på ytan, och när saltso- 
lutionen var nära uttvattad, började tvättvattnet 
blifva blackt af medföljande fällning, och det 
bläcka tvättvattnet bibehöll sig sådant äfven ef- 
ter flera dagars hvila. Denna omständighet hin- 
drade undersökningen af saltets löslighet eller 
icke löslighet i vatten; men att det är alldeles 
olösligt i en upplösning af manganchlorur och 
chlorkalium, fanns deraf, att det först genom- 
gående, som var klart, ej blef det minsta blått 
då en lösning af ett jernoxidsalt indröps. Den 
tvättade och torkade fäUningen var blågrå. i,4 
gr. deraf, torkadt vid +5o° förlorade genom upp- 
hettning i vacuum öfver svafvelsyra 0.062 vat- 
ten. Återstoden analyserades på sätt som förut 
blifvit uppgifvit, och erhölls dervid: chlorka- 
K. r. A. Handl, i833. '4 
