2ig 
h vilket resultat nära öfverensstämraer med for- 
meln (2K.-Gy+FeCy)+2(2Ag-Gj+FeCy). 
Om åter till en lösning af salpetersyrad 
silfveroxid, blodlut sättes med den fÖrsigtighet, 
att ej allt silfversaltet dekomponeras, eller om 
föregående salt omskakas med en lösning af sal- 
petersyrad silfveroxid, erhålles en fällning som 
icke innehåller kalium; den så erhållna fällnin- 
gen är 2Ag-Gy+Fe-Gy, men äfven detta salt och 
silfversolutionen verka på hvarandra såsom ses 
af följande. En lösning af salpetersyrad silfver- 
oxid fälldes med blodlut, under iaktagande af 
nyssnämde fÖrsigtighet. Den erhållna fällningen 
fick stå ett par timmar i kontakt med silfver- 
lösningen, som mellanåt omskakades. Fällningen, 
som var gråhvit, togs på filtrum, tvättades och 
torkades. Under tvättningen blånade den något, 
och torr var den blågrå. i gr. deraf glödgades 
i öppen luft, behandlades med kungsvatten, so- 
lution utspäddes, och chlorsilfret upptogs på 
filtrum, hvarefter jernoxiden utfälldes ur lösnin- 
gen. Då analysen beräknades, hade den gifvit: 
Ag 0.6772 har upptagit cyan o.i653 
Jern o.o832 . . . . . . 0.0810 
Cyan 0.2463 0.2463 
1,0067. 
Således öfverskott 0.0067, hvilket öfverskott 
är för stort att på en så enkel analys vara ob- 
servationsfel; hvartill kommer, att jernhalten, i 
motsats med hvad som inträffat med de flesta 
föregående analyser, ej är fullt så stor som den 
borde vara i ett salt af den ofvannämde sam- 
mansättningen. Orsaken till afvikelsen i det fun- 
na resultatet är den, att 2 Ag-Gy+Fe-Gy i kon- 
