221 
Då af föregående försök är visadt, att silf- 
ver-jerncyanuren till en del dekomponeras af 
salpetersyrad silfveroxid, önskade jag att veta 
huru långt denna dekomposition kunde gå, äf- 
vensorn om den erhållna fällningen kunde an- 
vändas att bestämma cjanhalten i lösningar som 
hålla jerncyanur. i gr. af det beskrifna calcium- 
kalium-jerncyansaltet upplöstes derföre i kokan- 
de vatten, försatt med litet salpetersyra till för- 
hindrande af uppkommande reduceradt silfver. 
Lösningen fälldes med salpetersyrad silfveroxid 
i öfverskott. Den erhållna fällningen var hvit, 
låt med lätthet uttvätta sig, var fullkomligt 
olöslig i vatten, men blånade något under tvätt- 
ningen. Den torkade fällningen analyserades på 
förut nämdt sätt, och gaf: 
Ag i,5ooo har upptagit cyan o.385o 
Fe o. 1 145 D:o D:o o.iiii 
I 0.4761. 
P Saltets cyanhalt angifves haraf så nära som 
möjligt, men då förhållandet emellan jerncyanur 
och silfvercyanid icke synes vara af bestämd 
beskaffenhet, h vilket likväl kunde supponeras 
böra inträffa, eller ock all jerncyanuren borde 
dekomponeras, så anställdes flera försök för att 
komma till visshet i denna punkt. Resultatet i 
3:ne särskilta analyser, på fällningar, som blifvit 
digererade med stort öfverskott af silfversalt och 
salpetersyra, blef som följer: 
1. 2. 3. 
Ag 1,575 Cyan 0.3844 i,^^oS Cyan 0.2783 Ag 0.742 Cyano.iSi 
Fe 0.086 D:o 0.0837 Fe o.io45 D;o 0.1017 Fe 0,039 o.o38 
hvaraf synes följa, att någon bestämd förening 
af silfvercyanid och jerncyanur, som ej ytterli- 
