225 
tvättning, en del deraf sönderdelats. Då, såsom 
förut blifvit anmärkt, det ej lyckades att be- 
stämma koppar-dubbel-cyanidens löslighet i kalit 
vatten, försöktes att bestämma qvantiLeten som 
upptages af vatten vid +!0ö^. En liten portion 
af saltet kokades derföre med vatten, lösnin- 
gen filtrerades och gick fullkomligt klar genom 
filtrum. Då 37,080 gr, af lösningen evaporera- 
des, erhölls en återstod som vägde 0.017 och 
hade således i d. salt fordrat 2178 d. vatten af 
+ 100® till upplösning, men äfven denna upplö- 
sta portion, var ej rent salt, som syntes deraf, 
att efter afdunstningen återstod en blandning af 
det röda kopparsaltet med blodlutssalt, hvilket 
sednare med litet vatten kunde utdragas. Det 
röda kopparsaitet, hade således, under koknin- 
gen med vatten, till en del dekomponerats, hvil- 
ket äfven kunde märkas pä återstoden som an- 
tagit en långt mörkare färg än den hade förut. 
Med nickel-jerncyanuren ingår äfven blod- 
lutssaltet förening, men den erhållna fällningen 
synes under tvättningen dekomponeras ; det ge- 
nomgående tvättvattnet blir snart grumligt och 
smutsgrönt till färgen, och bibehåller sig blackt 
ännu efter flera veckor. Om tvättningen länge 
fortsattes, så medföljer större delen af nickel- 
dubbelsaltet, och det som stannar på filtrum, 
bildar en klibbig, smutsgrön massa, som efter 
torkning är nästan svart och glasig, men inne- 
håller ännu kalium. Jag har ej undersökt detta 
salt närmare. 
Med blyjerncyanuren har jag icke kunnat 
åstadkomma någon förening ined blodlutssalt; 
äfven då en lösning af ättiksyrad blyoxid små- 
ningom dryper i en varm koncentrerad upplös- 
K, v. A. Handl, 7833. ' ^ 
