2^0 
fälles sedan icke det ringaste på flera dagar. Det- 
ta härrörer då af upplöst tellurjern. 
Då svafvel och selen icke fällas, så länge kali 
är i öfverskott, utan förvandlas af luftens åtkomst 
till syror, så får man telluren på detta vis renad 
från de5sa. Ur den gula lösningen fäller saltsy- 
ra svafveltellur och selentellur, som funnits i lös- 
ningen i form af tellursvafladt och tellurselenadt 
salt. Denna fällning är således en ganska oren 
srafveltellur. 
Den fällda metall, som afsatt sig ur den al- 
kaliska upplösningen, är ett ganska fint och tungt < 
pulver. För att deraf få rent tellur, måste den ] 
distilleras. Den är likväl så litet flygtig, att jag • 
icke kunnat bringa den till kokning i en postlins- • 
retort, utsatt för den hetta, som kan erhållas i i 
våra små laboratorii dragugnar. För att afhjel- • 
pa detta, har jag förfarit på följande sätt: Ett i 
aflångt postlinskärl, innehållande tellur, insattes i 
i ett vidt rör af postlin, som inlades i en der- 
till afpassad ugn och upphettades till glödgning, i 
under det att en ström af vätskas leddes deri^je- • 
nom. Telluren förvandlas i gas, som af vätga- • 
sen beständigt föres mot rörets kallare del, der i 
den kondenseras. För att få telluren att efter t 
kondenseringen nedflyta, bör röret hafva en ganska 6 
ringa lutning. Efter en ganska kort stund är i 
hela tellurhalten afdistillerad, och qvarleranar i i 
postlinskärlet en liten smält reguUis, bestående 1 
af tellurguld och tellurkoppar med Htet tellurjern. 
Distillatet är nu ren tellur. 
Man kan i allmänhet betjena sig af smält- 
ning med kali och kol för att rena en oren tel- 
lur, särdeles då denna håller svafvel, selen, el- 
ler arsenik, hvilka genom distillation icke afskiljas^ 
Arseniken bortrökcr under massans bränning och, 
