238 
blir den af luften, som innehålles i den utspädda 
saltsyran och som sönderdelar litet selenbundet 
väte, blekröd, ii varifrån den dock lätt kan be- 
frias både medelst kungsvatten och med glödgning. 
Behöfver icke qvantiteten af selenium be- 
stämmas, så kan man upphetta den med salpeter- 
syra oxiderade metallen till telluroxidens smält- 
ning, hvarvid selensyrlighet bortgår och ett så 
ringa spår af selen återstår, att det kan alldeles 
försummas. Man pröfvar telluroxid på selenhalt 
derigenom att den lindrigt upphettas i Vätgas, hvar- 
vid seiensyrligheten först reduceras och beslår kal- 
lare delar af apparaten med ett rödt öfverdrag. 
2. Egenskaper af ren tellur. 
Om tellur smältes i vätgas i ett kärl af glas 
och lemnas att långsamt kallna, sä får m.an en re- 
gulus af mycken glans, lik den af poleradt silf- 
ver. Den mot glaset liggande ytan är fullkomligt 
speglande. Den öfra deremot är märkt af kristall- 
utgreningar, alldeles lika dem som bilda sig då 
en salmiaksupplösning intorkar på en glasskifva, 
och synas dermed utmärka en kristallisation, hö- 
rande till det reguliera systemet. Men då regu- 
lus sönderslås och vinklarne mätas emellan de 
kristallfasetter som utskjuta från brottytan, så fin- 
ner man dem oförenliga med det reguliera kristall- 
systemet. Om man i sandkapell smälter några 
lod tellurmetall och låter den kallna med kapel- 
let, så kan man temligen lätt ur den erhållna 
regulus utslå bestämbara kristallfigurer , men hvil- 
kas form jag anser mig böra lenina åt skickligare 
händer att afmäta och bestämma. 
Tolluren har icke den ringaste smidighet, 
den låter rifva sig till pulver af hvilken finhet 
man ])ehagar, och så att allt slags metallglans deri 
